Esej o svetlobi http://www.frozman.si/pdf/SVETLOBA.pdf je zgleda za kvaradabrovce trd oreh, zato za ogrevanje ena lažja tema.
Dva kolesarja se ob srečanju med vožnjo v pozdrav udarita z desnicama. Nedaleč je obcestna svetilka. En klesar vozi stran od vira svetlobe, drug pa k viru svetlobe. Vse pa opazuje še policaj, ki stoji med virom svetlobe in kolesarjema. Po Dopplerju
izmeri vsak od njih drugačno frekvenco svetlobe.
PTR pravi, da vsak opazovalec ob spremembi frekvence svetlobe po Dopplarju zazna tudi spremembo valovne dolžine svetlobe. Policaju se valovna dolžina ohranja, enemu kolesarju poveča drugemu zmanjša. Različna valovna dolžina svetlobe za vsakega od opazovalcev se pojavi zaradi spremembe razdalje od vira do gibajočega opazovalca, kot posledica njunih hitrosti. En kolesar naj bi bil zaradi gibanja po PTR ob njunem pozdravu bližje viru, drug od vira bolj oddaljen, nekje na sredini pa policaj.
Vir svetlobe je za en sam, le eden. Opazovalci zaznavajo različne razdalje le zaradi različnih meril, s katerimi merijo razdaljo do svetila. Različna merila pa so izbrana zato, da naj bi v teh za posameznega opazovalca individualnih merilih svetloba ohranjala svetlobno hitrost.
Svetilo je samo eno, tudi kolesarja se ob pozdravu nahajata na istem mestu, zato so različne razdalje kolesarjev do svetila le fikcija, namenjena zagotavljanju opisa pojava na osnovi v vseh razmerah enake hitrosti svetlobe. Ali je taka fikcija res upravičena in poenostavi pogled na dogajanje?
Ali so različna merila za merjenje razdalje od kolesarjev do svetila upravičena lahko
objektivno z meritvijo presojamo tako, da
izmerimo valovne dolžine svetlobe pri vsakem od opazovalcev. Meritve, čeprav še niso objavljene v člankih, kažejo, da vsi trije opazovalci izmerijo enako valovno dolžino svetlobe. To pa postavlja pod vprašaj tako v vseh razmerah enako hitrost svetlobe kot PTR.